Seo Eun Ho.
Tohle je naše manželská dohoda.
Chci ji opět změnit.
Co změnit?
Nic v ní už neplatí.
Buď mojí skutečnou manželkou, Seo Eun Ho.
[Suk Won]
- Mi Yeon! - Co tady děláš?
- Vysvětli to. - Co je to?
Uvidíš sama.
[Švagr]
Ano, je s námi.
To je švagr. Musí si s tebou promluvit o něčem velmi důležitém.
- Co se stalo? - Brzy se to dozvíš.
Mi Yeon. Poslouchej mě.
Nevím, co si myslíš, že děláš,
ale jednou chybou, bude náš vztah trvale zničený.
Přestaň a mysli na to, co doopravdy chceš,
a pak jednej.
Buď si vědoma následků.
[Díl 14. Kopí a štít]
Opravdu nemusíme zkontrovolat Mi Yeon?
Jedině by nás seřvala. Neboj se o ni.
Obvykle jedná bezdůvodně.
Min Woo. To, co jsi předtím řekl...
- ať jsem tvoji skutečnou manželkou... - Nemusíš mi teď odpovídat
Nespěchej a napřed si to promysli.
Až si budeš jistá, potom mi můžeš odpovědět.
- Dobře? - Min Woo. Moje rozhodnutí...
Ne, nespěchej na to.
Hej! Tušíš vůbec
jak kvůli tobě v práci trpím?
Nemluví o tobě. Viděla jsem ho hádat se s vedoucím Namem.
- Mluví o něm. - Vím.
Hele! Mám syna, co je skoro ve tvém věku!
Jsi jen divně vysoký.
Nemluví o tobě!
Závidím ti tvoji krásnou manželku.
No. Mluví o tobě.
Pojďme do pokoje. Chci si odpočinout.
Tihle...
Pane bože! Jak sem můžete vlíst?!
Jsem rezervovaná žena! Zklamala jsem se ve vás!
To je náš pokoj!
Můžeš tady spát? Nevrátíme se do Soulu?
Nemůžu řídit. V noci špatně vidím.
- Spěme tady. - Můžu řídit.
Seo Eun Ho. Viděl jsem tě pít pivo.
Chceš mi říct, že budeš řídit pod vlivem?
Jsi v pořádku? Nevypadáš dobře.
Udělalo se mi špatně z toho masa, co jsem jedl.
Když si odpočinu, bude mi líp.
Co když ne? Půjdu ti koupit léky.
Kam chceš jít? Takhle pozdě?!
Jsem v pořádku. Tak se tím netrap a pojď spát.
Dej mi tvoji ruku.
Hned.
Bolí to? Když tady zatlačím, mělo by se ti ulevit.
Jak ti je? Je to lepší?
Stále není.
Opravdu? Počkej.
Co chceš dělat? Proč tohle sebou nosíš?
Vzala jsem si to, abych ti mohla pomoc od zažívacích problémů.
- Pojď sem. - Počkej.
Ale napřed mě upozorni.
Měl jsi mi dřív říct, že ti není dobře.
- Už je ti teď líp? - Ano, jsem v pořádku.
- Co to děláš? - Chci si vyfotit tvůj úsměv.
- Proč? - Pokud bych zapomněla tvůj úsměv
tak si ho chci připomenout těmito fotkami.
Usměj se. No tak!
To jsi jela takhle pozdě do Damyangu?
Co sis to zase vymyslela?
To mi řekni ty. Co jsem si to vymyslela?
Vzdáš se toho?
Chceš se nás vzdát?
Takhle ti to připadá?
Nevzdám se nás takhle snadlo.
Tušíš, co jsem pro tebe udělala?
Musíš mi od teď věřit, cokoliv ti řeknu.
I kdybych ti lhala.
Takhle ani jeden...
se nebude muset vzdát.
Dobře, budu ti věřit.
Čemukoliv mi řekneš.
Ale už nikdy nedělej nic takového.
Jinak nám to velmi zkomplikuješ.
Nechci. Budu si dál dělat, co se mi zachce.
Řekl jsi mi, ať si jsem vědoma následků.
Přemýšlela jsem nad tím
a nebudu si jistá, dokud něco nepodniknu.
Takže budu dělat to, co se mi zachce.
Zítra se stane něco zajímavého.
To voní dobře!
Pán ředitel mi nechal tenhle velký pokoj. Je to skvělý chlap!
Bože! Co je to?
- Spalo se ti dobře? - Ano.
- A co ty? - Nespal jsem.
- Jak to? -Něco je s mým srdcem...
stale buší tak rychle.
Nic to není! Nic se nestalo.
Stačí.
Dobré ránko! Máme to odnést?
Co se děje?
Stalo se včera něco?
Vyfoť tohle.
Když přijdeš na místo, jako je tohle, tak musíš vyzkoušet jídlo.
Takhle získáme nápady, pro naše recepty.
- Co to děláš? - Pokud si nevzpomenu na tvůj úsměv
Tak chci mít fotky, abych si ho připomněl. Jen jez a usmívej se!
Když nám dáte svoji kreditku, tak zmizíme.
Tohle je pěkná fotka.
Dobře.
- Super. Dal ti i hotovost? - Ne, vůbec.
Řekl jsi, že dneska bude svítit slunko. Tak ti dám opalovací krém.
- Jsem v pořádku. - No tak.
Dobře.
Nehýbej se.
Otoč se.
Nepůjdeme zpátky?
Když už jsme tady, tak bychom se měli projít po téhle cestě.
Pokud tohle cestou projde pár, tak se nikdy nerozejde.
Obvykle takovým věcem nevěřím... Ale proč ne?
Máme pro vás to, co jste chtěla...
Mám si to sundat, nebo se převlečeš?
Převleču se.
Kvůli tomu, že máš ty šaty
ty moje vypadají jako imitace.
Tyhle jsou pravé!
Půjdu se hned převlíct.
Ohledně toho návrhu...
- Změnil jste to podle mého pokynu? - Ano.
- Nashledanou. - Přijděte znovu!
Jsi tak pečlivá! Máme takové štěstí.
Najali jsme skvělou zaměstnankyni.
Viďte? Měla jsem už dřív skončit v obchodě.
- Nemůžu věřit, že jsi sem vážně přišla. - Řekl jsi mi, ať sem přijdu!
- Zlato, opravdu jsi v pořádku? - To víš, že jsem.
Je zdravější pracovat a pohybovat se.
Nemůžu jen tak ležet v pokoji celé dny, než se udravím.
Vidíš to, dnes mi volali z vedení
že chtějí projednat interiér restaurace.
- Možná budou sponzorovat modernizaci. - Opravdu, tak to tam musíme jít!
Vypadá to mnohem lépe po rekonstrukci. Co myslíš?
Vypadá to mnohem líp.
Měli bychom předělat i kanceláře, aby vypadaly takhle.
Pracoviště, které vypadá jako kavárna by bylo pěkné.
- Nejsem si jistá... - Dělám si srandu.
- Nemáš smysl pro humor. - Taky si dělám srandu!
To ty nemáš smysl pro humor.
- Co tady děláš? - Jednání o interiérech.
- Nevěděl jsi o tom? - Teď? A tady?
Právě teď a tady.
- Obchod jde skvěle? - Nemluv o tom.
Posledí dobou se zdá, že nic nefunguje.
Páni. Tady to vypadá skvěle.
Pojďme. Co se děje? Co to děláš?
Vysvětlíš koncept této kavárny ostatním majitelům obchodů?
Co?
Jako vedoucí jsi předělala tuhle kavárnu, aby měla větší zisky.
Vysvětli koncept kavárny ostatním vlasníkům
aby se z toho mohli poučit.
- Proč jsme tady? - Počkej tati.
Počkej.
Co se to prosím tě děje? Řekni mi to!
Vysvětlím ti to později. Potom.
- Prosím, zůstaň tady. - Musíš mi to vysvětlit!
Ji Sook!
Jak může vypadat jako Ji Sook?
Ji Hyuku, ty o tom víš?
Co se děje? Co tam dělá Ji Sook?
Prosím, předstírej, že o ničem nevíš. Vystělím ti to pak.
- Ji Hyuku! - Tati, prosím! Vydrž.
Použili jsme kov a dřevo na naši tabuli pro menu...
Jste v pořádku? Stalo se vám něco?
Jste v pořádku pane?
Děkuji vám.
Zítra...
aby podpořila otce ve volbách
tady pronese Seo Eun Ha proslov?
Celá její rodina a další politici tady budou.
Bude tu hodně lidí.
Hodně věcí se tu vyřeší.
Chcete jít podle plánu?
Musím zastavit Mi Yeon.
Pokud ne, tak budeme mít velký problém.
Táta? Přeji si, aby jsi nebyl mým otcem.
Proč nás musíš tak zatěžovat? Proč jsi můj otec?
Máš se dobře?
Už jsi jedl?
Venku je pěkně.
Půjdeme na procházku?
Dobře, tati.
Pokud je to pro tebe těžké, tak můžeme jít zpátky.
Nebo tady zůstaneme?
Tati. Musíš být zdravý.
Musíš počkat, dokud se nepomstíme těm lidem, co nám to udělali.
Chceš mi něco říct?
'Štěstí.'
Jsi šťastný?
Nebo já mám být šťastný?
'Odpuštění.'
Mám těm lidem odpustit?
Mám jim odpustit a žít šťastně?
To mi chceš říct?
Zapomněl jsi, co nám provedli?
Nemůžu jim odpustit, tati.
Místo toho se jim pomstím.
Netrap se tím, co se stalo s tátou.
Jak můžu? Musel být v šoku.
-Jak mu je? - Jen trochu...
Řekl jsem mu, že je tu někdo, kdo se na tebe podobá.
A aby to neřekl mámě.
- Co na to řekl? - Že to neřekne.
- To je všechno? - Jo.
Jen tě měl za někoho, kdo se na tebe podobá.
To není možné. Jen předstíral, že ti to věří.
Sestři.
Řekla jsi, že zase budeš sama sebou, ne?
Takže to té doby, by tvoje indentita neměla být odhalená.
Potom můžeš být zase sama sebou.
Máš pravdu.
Do té doby, se nemusíš o nás bát.
Co je dobré pro tebe, je dobré i pro nás.
- Ji Hyuku, když chvilku počkáš... - Rozumím.
Zníš ustaraně, to se ti nepodobá.
Dnes nic pro mě nemáš?
Neměla by jsi dát něco svému bratrovi?
- Přestaň prudit. - Dej mi něco.
No tak. Myslím to vážně.
To se nestydí?
Jak může ignorovat rodinu její chůvy?
- Jak to mohla udělat? - Možná je v obtížné situaci.
V jaké situaci?
- Něco, o čem mi nemůže říct. - Proč s tebou o tom nemůže mluvit?
Nemůže o tom mluvit, protože je v obtížné situaci.
- Děláš si teď ze mě srandu? - Máš pravdu, dělám.
- Protože mluvíš o nesmyslech. - Hej!
Nekřič na mě. To já bych měl být naštvaný.
- Co? - Nevím o co ti jde,
ale už o něčem takovém znovu nemluv.
Pokud je problém s Eun Hou, tak se o to postarám já.
Jsi blázen?
Nemyslíš si, že to dneska bylo divné?
Není tohle, co by jsi měl prověřit? Musíš se jí na to zeptat.
Máš pravdu. Jsem blázen.
Teď nic neslyším a nevidím.
Taková jsi byla, když jsi potkala Suk Wona.
Vypadá to, že chce dnes spát na pohovce...
Vidíte tu skvrnu na pohovce?
- Nevidím. - Podívejte se pozorně. Je tam.
Vidíte ji?
Nic to není. Ano. vidím.
Víte, jak dlouho jsem na ní neseděl kvůli této skrvně?
Je to od lihovky, to nepůjde vyprat.
-Co máte tedy udělat? - Jdu do sprchy. Vyhoďte to.
Proč? Stála tolik...
Co je tohle? Koupili hezčí pohovku.
Vypadá pohodlněji než ta předešlá.
Pro vaše pohodlí jsme vám ji rychle vyměnili z obývacího pokoje.
- Byl to můj nápad. - Jak netaktní.
Jste nejhorší!
Nechybí ti?
Myslela jsem, že ti bude chybět.
- O čem to mluvíš? - O osobě, kterou miluješ.
[Byun Ji Sook]
O mě. Musela jsem ti chybět, když jsem byla v Damyangu.
Jak jsi to mohl tak dlouho vydržet?
Máš pravdu. Chyběla jsi mi.
- Opravdu jsi mi chyběla. - Myslíš to vážně?
Ano, myslím.
Protože tebe miluji.
Min Woo...
'Pokud si vezmu Choi Min Wooa'
'musím se s ním do roka rozvést.'
'jinak'
'ho Suk Won nakonec zabije.'
[Právník Lee Tae Sung]
Když jste za mnou loni přišla
chtěla jste se s rozvést před prezidentskými volbami.
Máte důvod, proč jste přišla dřív?
Jak rychle se můžu rozvést?
Jak rychle chcete?
Co nejdříve.
[Pít ovocnou šťávu každé ráno]
[Cvičit společně] [Duet]
'Pít ovocnou šťávu každé ráno'
'Cvičit společně'
'Duet'
- Jsi vzhůru. - Ano.
Proč takhle nepohodlně spíš?
Jdi spát do postele.
- Dobře. - Seo Eun Ho.
Mohla by jsi mi zítra udělat ovocnou šťávu?
Co?
Přemýšlel jsem, že bych od zítřka začal pít něco zdravého...
Byl bych rád, kdyby jsi mi to připravila.
Pokud nežádám moc...
Dobře, budu ti to připravovat každý den.
Ale musíš to vypít, ano?
- Taky... - Cvičme každý den.
Co bys chtěl dělat?
Cviky na ruce? Běh?
- Nebo jógu pro páry? - Zkusme všechno.
Chtěl jsem od zítřka začít cvičit.
Když mě žádáš o stejné...
Jsem rád.
- A co duet... - Zahrajme si teď.
Když už o tom mluvíme...
Není tu klavír.
Drž to takhle.
Teď musíš hýbat smyčcem nahoru a dolů.
Takhle?
Soustřeď se, ano?
Abych ochránila Min Wooa
rozvedu se s ním.
Do té doby se mu pokusím pomoc.
Žít bez výčitek...
a odejít bez výčitek.
Mít hodně fotek.
Rozesmát ho jednou za den.
Pomoc mu, ať je zdravý.
Skvělé.
Krásně to voní
a má to bohatou chuť.
Děkujeme.
Snad se vám líbí.
Děkujeme.
Hmm, to je těžké.
Proč mi to ve všem sluší?
Nic si neber a běž. Řekla jsi, že ti to všem sluší.
Dnes budu v televizi.
- Jak si nemůžu na sebe něco vzít? - No tak.
Senátor Seo vede kandidaturu
tak Eun Ha pronese proslov.
Proč okolo toho děláš povyk?
Kameramani zaberou celou rodinu, v určité chvíli.
Musím si nacvičit pózu.
Ano?
Nebudeš se chystat?
Musíš vypadat líp než ona.
Už mám všechno připravené.
[Kandidát č. 1]
Jsem Seo Eun Ha, dcera senátora Seo Jong Hoona.
Osud Korejské republiky se může změnit...
Nemusíte se to učit nazpamět, můžete to číst z teleprompteru.
- Nebojte se. - Ale i tak...
Zvládneš to.
Jsi ta nejlepší.
Věř v sebe.
Nesnaž se to naučit.
Jen řekni, co chceš říct.
Když mám problém zapamatovat si prezentaci
tak jen řeknu, co chci.
Kdy jsem začal s tímto návrhem...
Co je to, co chci skutečně lidem říct...
Potom ti budou naslouchat.
Co chci říct?
[Kandidát č. 1, Seo Jong Hoon]
Nedělej to.
- Co? - To, co máš v plánu.
Ať je to cokoliv, tak to nedělej.
Co chci udělat?
Sama to víš.
- Ty to také nedělej. - Co?
Také máš v plánu něco udělat.
I když nevím, co to je...
ale nedělej to.
Vzdáme se oba?
Nebo to uděláme společně?
Ale, koho to tady máme.
Není to právní zástupce Min Suk Won?
Přišel jsem si vyslechnout proslov Seo Eun Hy.
Nevěřím, že jsem vás tady potkal.
Chtěl jsem vám poděkovat za minule.
Mohli mě poslat do vězení, ale vy jste mi pomohl.
Ale ještě nemáme vyřešený problém ohledně peněz, ne?
Zavolám vám.
Teď se to nehodí.
Kvůli vaší manželce, se vám to nehodí?
Kdo jste?
Pokud budete potřebovat peníze, nebo vám někdo bude dlužit,
zavolejte mi.
Já mám zavolám.
Počkejte na parkovišti.
Hned tam přijdu.
Dobře.
Budu čekat.
Jdeme.
Přichází senátor Seo Jong Hoon.
- Seo Jong Hoon! - Seo Jong Hoon!
Věř v mou oporu.
Budu věřit.
Budu.
Hele, neříkal, že hned přijde?
Vrátíme se tam?
Proč jsi tu sám?
Min Suk Won je kde?
Nyní si vyslechneme proslov dcery senátora Seo Eun Hy.
Je také spolumajitelkou SJ Group.
Prosím, přivítejte ji.
[Všechny vás zdravím. Jsem Seo Eun Ha...]
Všechny vás zdravím.
Jsem Seo Eun Ha, dcera senátora Seo.
Na co se to díváte?
- Co je? - To jen...
máme tady zákazníky,
tak by je televize mohla rušit, ne?
Ji Hyuku, proč ji neodpojíš?
Dobře.
Chci se podílet na součásti důležité historie.
Proto tady před vámi stojím.
[Nejsem Seo Eun Ha, ale Byun Ji Sook, Jsem falešná a teď vám řeknu pravdu.]
[Mí rodiči vedou malou restauraci.]
Chi se podílet na součásti důležité historie...
Nyní...
Někdo si musel zahrát s teleprompterem.
Vážně?
Kdo by něco takového udělal?
Věř v sebe.
Nesnaž se to naučit.
Jen řekni, co chceš říct.
Důvod, proč tady stojím...
je promluvit o mém otci.
Co si pamatuji, tak můj otec...
se vždy omlouval.
Bylo mu líto, že mi nemohl dát dobré jídlo
že mi nemohl dát velké kapesné.
že mámě přidávál starosti.
Když jsem byla malá
a spadla jsem z kola.
Měla jsem jizvu na koleně.
Tehdy jsem se na něj zlobila.
A on se mi za to omluvil.
Později jsem se dozvěděla...
že kvůli tomu,
se naučil jezdit na kole.
Kvůli jeho dceři.
Ji Sook.
Celou tu dobu...
Moje Ji Sook...
už vím, za co se pořád omlouval.
Protože mě miluje.
Jsem tady jen kvůli jednodu důvodu.
Senátor Seo ví, jak projevit lásku ke své rodině.
Ví, jak milovat vás, občany.
Prosím, podpořte senátora Seoa.
Dodejte mu prosím sílu.
Ještě bych chtěla říct jedno.
Tati,
děkuji, že jsi mě skvěle vychoval.
Mám tě ráda tati.
- Seo Jong Hoon! - Seo Jong Hoon!
Ji Sook.
- Seo Jong Hoon! - Seo Jong Hoon!
Co se děje? Říká, že tě má ráda.
- Seo Jong Hoon! - Seo Jong Hoon!
Celé si to vymyslela.
Jak by si nemohl dovolit dát ji kapesné?
Je jasné, že je to dcera politika.
Daří se jí skvěle.
- Seo Jong Hoon! - Seo Jong Hoon!
Tohle? Teď?
Přehrajte to, ať to každý vidí.
Co je tam?
Něco, o čem musí lidé vědět.
Prosím, přehrajte to.
Říkal jsem ti, ať v sebe věříš.
Věřila jsem, jak jsi mi řekl.
No?
Vím, jaký mám harmonogram.
Rozumím, hned tam budu.
Kam to jdeš?
- Musíš něco vidět. - Už jsem to viděl.
Jako by se mělo něco stát...
- Nezdá se ti? - Nezdá.
Něco se stane.
- Co se to děje? - Co je to?
Nejsi zvědavý, co to bude?
Brzy se to dozvím.
Co je to? Bazén?
Počkat, co je to?
Není to náš bazén?
Proč je to tady?
Nevím.
Omlouváme se. Došlo k chybě.
Suk Wone.
Jak můžeš?
Jak mi můžeš tohle udělat?
Řekl jsem ti, ať to neděláš.
Cokoliv jsi měla v plánu udělat...
Min Woo.
Volané číslo...
Min Woo.
Dodělejte ho.
Jen ho zabijte.
[Dokáži opravdu zabít Choi Min Wooa?]
Volané číslo...
Prosím?
Mizero!
Ki Ho.
Začněte.
- Mizero, hej! - Hej!
- Hej!
Hej!
Mizero jeden!
Hej!
Ty mizero!
'Dokáži opravdu zabít Choi Min Wooa?'
Tady je nemocnice Se Gwang.
Choi Min Woo měl autonehodu.
Dodělejte ho.
Jen ho zabijte.
Ne, to nejde. Tak to být nemůže.
Seo Eun Ho.
Řekli mi, že jsi zraněný. Je ti něco?
Jen tady.
Co se děje Seo Eun Ho? Stalo se něco?
Miluji tě.
Ach jo, bohužel mám dneska jednání s obchodníky...
Už měsíc to mám naplánované, nemůžu to jen tak zrušit.
Neslyšel jsem předtím špatně?
Myslím, že jsi řekla, že mě miluješ...
Jak dlouho si budeš dělat z toho srandu?
Dělám si z tebe srandu?
Jen si nejsem jistý, jestli to byla skutečnost nebo ne.
Byla to skutečnost?
Min Woo.
Řeknu ti všechno.
Až si mě vyslechneš,
a budeš to cítit stejně,
potom ti zopakuji, že tě miluji.
Běž na to svoje jednání.
Počkám na tebe doma.
- Máte už připravené podklady? - Jistě.
Co je tohle?
[Otisky prstů]
[Tyhle otisky prstů jsou totožné a patří Byun Ji Sook.]
[Životopis]
Nepodíváte se?
Je nemožné, aby se vaše paní
dostala k sejfu o půlnoci.
Ale pokud se musíte ujistit
tak už tu máme výsledky otisků prstů.
Podívejte se na ně.
Byun Ji Sook.
[Životopis]
z AJ přeložila Seon 17.10.2016